Minulla on hyvä aavistus siitä, että meidän seurakuntamme saa erityisellä tavalla olla
Jumalan siunaavan käden alla. Uskon, että tulee tapahtumaan paljon hyviä asioita.
Minulla on hyvä aavistus siitä, että seurakuntamme saa loistaa Jumalan valoa tässä
ajassa.
Eräs mies juoksi joitakin vuosia sitten pm-kisoissa 5000 metrin juoksua
Kristiinankaupungissa. Hän nousi aika varhaisessa vaiheessa juoksun kärkeen ja siinä
vaiheessa erään kannustajan mieleen tuli paha aavistus. Hän ajatteli, että tuo mies
hyytyy matkalla, hän ei pääse voittajana maaliin. Aavistus osoittautui vääräksi ja mies
tuli voittajana maaliin, mutta mietitään hetken, millaisia tunteita meissä saa aikaan
pahat aavistukset! Tuolla juoksumatkalla kannustajan pahat aavistukset olisivat
voineet pilata tuon miehen juoksun monella tavalla. Jos joku aavistelee sinusta pahoja
asioita, se voi tuntua raskaalta taakalta ja hidastaa sinun matkaasi. Kuten Paavali
osoittaa, me kaikki olemme elämän mittaisessa juoksukilpailussa (esim. Fil.3:12-14,
1.Kor.9:24-26, 2.Tim.4:7).
Eräässä pitkässä puhelussa eräs henkilö toiselta paikkakunnalta luetteli minulle pahoja
aavistuksia minusta. Hänen mielestään olin täysin kelvoton hengelliseen työhön, kamala
isä ja aviomies, en osannut tehdä töitä, enkä hoitaa kotiasioita. Ymmärsin järjellä, että
hän oli väärässä, mutta hänen ajatuksensa syöpyivät mieleeni kuin myrkky ja jossain
vaiheessa huomasin, että olen menettämässä otteeni koko elämästä. Kun
seurakuntatyöntekijä tuntee haluavansa kuolla, asiat ovat hullusti! Jotain pitäisi
korjata. Joskus toinen ihminen voi päästä meidän päämme sisälle niin, että päivittäinen
elämämme tuntuu raskaalta. Lopulta tajusin, että totuus on tämä: Minulla on
potentiaalit epäonnistua ja muuttua kamalaksi ihmiseksi. Mutta minulla on myös hyvät
potentiaalit onnistua, koska olen Jumalan armosta Jumalan lapsi. Meidän elämämme
pahimmat arvostelijat ovat oikeassa siinä, että voimme epäonnistua. Voimme eksyä tai
tehdä jotain typerää. Tarvitsemme kuitenkin ympärillemme ihmisiä, jotka haluavat
uskoa meissä hyvään. Siksi Uusi Testamentti puhuu niin paljon rohkaisemisesta!
Tarvitsemme niitä uskon sisaria ja veljiä, joilla on hyvä aavistus meistä.
Korintin seurakunnassa oli erimielisyyksiä, sekasortoisuutta, kuppikuntia, seksuaalista
moraalittomuutta ja paljon isoja ongelmia. Paavalilla näyttää kuitenkin olevan hyvä
aavistus tuosta seurakunnasta, kun hän aloittaa kirjeensä muun muassa näin: ”Hän on
myös vahvistava teitä loppuun asti, niin että olette nuhteettomia Herramme
Jeesuksen Kristuksen päivänä.” 1.Kor.1:8
Terveisin Joni Hulkko
Elämän kiitoradalla
Kuukausien kuluessa ovat ajatuksiini nousseet monenlaiset ajatukset ja mietteet, kun olen katsellut ja kuunnellut Jumalan luonnon ihmeitä. Nyt on sopiva hetki istahtaa ja pistää ajatushautomon